Pragaras Konektikute
Paremta tikra istorija.
2 veiksmas.
-Fonas. -Veiksmas.
Kodėl manai, kad tau taip nutiko?
Turi galvoje, kodėl blogi dalykai nutinka geriems žmonėms?
Čia tikrasis klausimas, tiesa?
Kodėl mums?
Į šį klausimą visi nori sužinoti atsakymą.
Persikraustėme į namą, nes to mums tada reikėjo.
Mes to nesiprašėme ir nenusipelnėme.
Tiesą sakant, nežinau, kodėl visą tai nutiko mums.
Mes buvome eilinė šeima, kaip ir visi.
Daktarai tuo netikėjo...
... jis išgyvens, ir visi, kas turėjo sergančius vaikus...
...turėtų suprasti jausmą, kai prarandi suvokimą apie juos...
...ir kažkas juos tempia iš anapus,...
...ir visą tai išties nutiko tame name.
Prašau, Dieve, neversk jo kentėti.
Prašau, o jei ne, tada aš...
Žinai, girdėjau, ką kalbėjai su savimi, tai pirmas praradimo ženklas.
Nekalbėjau su savimi. Kalbėjau su Dievu.
Na, grasinimas visatos kūrėjui reiškia antrą žingsnį.
Iš to nieko gero.
Aš jam negrasinau.
Tik leidau jam žinoti, koks tu man brangus.
Turi sustoti, mama. Aš tuoj apsivemsiu.
Labai juokinga.
Ne, aš rimtai. Aš tikrai tuoj apsivemsiu.
Kad ir kas. Tik nežiūrėk, mama, gerai? Man viskas gerai.
Sugauk mane, pimpaliuk.
Ei, mama.
-Ką pavadinai pimpaliuku? -Ne.
-Labas rytas. -Labas rytas.
Negirdėjau tavęs pareinant. Kada grįžai?
Apie 4.
Jėzau. Žinau, kad ilgas kelias, bet kaip užtrukai 8 valandas?
Ar žinai, kiek kartų turėjom sustoti, kad jis išsivemtų?
Dieve.
Kaip jis dabar?
Gerai. Manau, kad dar miega.
-Leisk man pabaigti pusryčius. Tu eik į lovą. -Viskas gerai.
Vendė padeda, o aš tik įsitempusi nuo vairavimo
-Labas rytas, teta Sara. -Labas rytas, mieloji.
-Atleisk dėl netvarkos. -Čia dar geriau negu mano namuose.
-Paimk šitą išbadėjusiai gaujai. -Aha.
Gerai, žmogeliai. Štai.
Taip negerai. Vieną naktį...
...dar nuvažiuosi nuo kelio, būsi labai pavargusi.
-Noriu tik, kad galėtume ten persikraustyti. -O tuo tarpu?
Mokėti hipoteką ir nuompinigius?
O dabar mes kviečiamės Vendę, Mariją ir
Viename įmontuota auklė, kitame mažas angeliukas.
Žinau, bet...
...kiekvienas skatikas, kurį turime yra paskendęs prekyboje. Mes neplanavome...
Niekas neplanuoja turėti vaiką su vėžiu.
Žinai, kad ne tą turėjau galvoje.
Žinau.
Klausyk, tu teisi. Tiesiog taip ir padarykim.
Išsinuomokime namą Konektikute, netoli ligoninės.
Bet ką tu ketini daryti? Ir kiek mes išgalėsim?
Galiu susirasti darbą savaitgaliams...
...gauti hipoteką per mūsų antrąją hipoteką.
Šitaip mes pajėgsim, tiesa?
Neabėjotinai.
Iki.
Jo oda gali gerai parausti ir įkaisti.
Atsiras puslių, kaip po nudegimo saulėje.
Šiandein jis du kartus vėmė.
Na, jo ląstelės žūsta ir atsinaujina.
Iš esmės, mes kariaujame Meto kūne...
...ir kova tik prasidėjo.
Dėl to aš labiausiai ir bijau.
Bet jis pajėgus mokytis, Sara. Tai gerai.
Labai gerai, kad jį atvedei čia.
Žinau.
Nenoriu švaistyti jūsų laiko, bet kiek jūs prašote?
Suteiksiu pirmą mėnesį nemokamai, jei tik nebeleisite man prikalinėti šios iškabos.
Reikia tik meilės, rūpestingumo ir geros šeimos, kad sugražintume į gyvenimą.
-O kaip vaikai? -Kur mes tik nebūnam su jais?
Nuostabu.
Viskas, ko mums reikia.
Erdvu ir įperkama, o aš tik stebiuosi, kur gudrybė?
Na....
Namas turi šiokią tokią istoriją.
Apžiūrinėjau vieną, buvo beveik idealu, bet....
Tai....
Nebuvo teisingas kelias.
Jie sakė, kad tik kankins skausmai, bet ne pykins.
Daktaras sako pacientui, ''Turiu blogas naujienas.
Tu sergi vėžiu ir turi Alzheimerį.''
Pacientas sako:
''O, žmogau. Bent jau nesergu vėžiu.''
Bent jau, tau vėl nebenusmuks plaukai.
Na, bent kažkas.
-Atnešiau čiūžinį. -Niekaip negaliu jums atsidėkoti.
O, tikrai, nesijaudink.
-Štai, jūsų raktai. -Ačiū. Ar šildymas įjungtas?
-O, ten labai šilta. -Gerai.
Gerai. Užeikite ir patogiai įsitaisykite. Aš įnešiu.
Nežinau. Žinai, jis buvo toks ligotas.
Man patinka ši vieta. Tai, ko mums reikia.
Na, aš pasirašiau sutartį. Tu dar čia nebuvai.
Jis taip kentėjo. Aš tiesiog nebegalėjau ilgiau važiuoti.
Nuostabu.
Ei.
Viskas gerai?
Jo, susapnavau tik košmarą.
Gerai.
Išsirink iš viso namo, gerai? Kokį tik nori miegamąjį.
Išgerk.
Jie nėra tokie jau blogi.
-Gerai. Į sveikatą -Pasilik šiuos žodžius sau.
Gerai. Ar kada ragavai?
Jo.
Metai?
Metai, ar išsirinkai kambarį?
Aha.
Šis kambarys pasirinko mane.
-Ką turi galvoje, pasirinko tave? -Nežinau. Medicina.
Nesuprantu apie ką kalbu.
Tai, šis kambarys?
Čia, apačioje?
-Ne. -Kodėl? Nagi.
Klausyk, kambarys gražus, vėsus ir geriausias, netgi turėsiu privatų toletą.
Niekas manęs negirdės.
Tu neturi slėptis nuo mūsų.
Iš esmės, visi girdi mane vemiant...
..ir jaučiuosi dar blogiau, gerai?
-Kaip manai, kas viduje? -Nežinau.
-Sveiki. Ar kas nors namie? -Viskas gerai?
Išgąsdino.
-Ei? -Mes apačioje.
Kas pirmas užlips, tas pirmas rinksis kambarį.
Marija.
Marija, palauk tetos Saros ir dėdės Piterio, jie pasakys, kur yra mūsų kambariai.
-Marija. -Ne.
-Ne, taip neteisinga. Aš noriu šito kambario. -Mažosios pabaisos.
-Ne, atsargiai. -Turiu jau.
Man nepablogės, jei panešiu lempą ir tuščią lagaminą.
Aš ne tą turėjau galvoje.
Aš tik jaudinausi, kad neįbrėžtum į mašiną.
-Nunešk. -Gerai.
Na, truputėlį tamsu, bet, ei, kartą ir aš buvau paauglys.
Kas ten?
Nežinau. Neatsidaro.
Na....
Rankena pasisuka, bet....
Galbūt jie ten ką saugo.
Bilui teks nuostabus kambarys...
...ir Marijai.
O šis...
...manau, kad tau bus kaip tik.
Kodėl taip manai?
Na, nes iš lango atsiveria nuostabus vaizdas,...
...daug vietos...
...ir didelė spinta.
-Patinka? Gerai. -Jo.
Ei. Aš vis nesuprantu, kodėl nori savo kambario čia.
-Ei, mama. -Kas?
Ar viskas gerai?
Jo, tik ačiū, kad išplauni mano kambarį.
Nėra už ką.
-Kodėl atgal padėjai lėkštes? -Ką?
Na, aš išėmiau lėkštes, o dabar jos vėl ten.
Aš jų neliečiau, brangusis.
Ar viskas gerai?
O, žinai, čia mano kaltė.
-Jos per sunkios. -Ne, jos geros. Aš jų neišmečiau.
-Na, o kaip tada... -Nežinau. Aš
pamačiau jas ten padėtas ir tiesiog... Nežinau
-Žinai, daktaras Bruksas sakė,... -Žinau, ką daktaras Bruksas sakė, gerai?
Jis sakė, kad jei regėsiu keistus dalykus, tada jis nutrauks bandymą.
-Bet, jei tu... -Aš jų neregiu.
Aš tik... pavargęs. Ir prisimenu, kaip padėjau lėkštes ant stalo krašto, taigi...
Žinai, turi pasisakyti man, jei kas nors panašaus nutinka.
-Prižadi? -Jo, prižadu.
Atleisk, kad sudaužiau indus.
Viskas gerai, mielasis.
Nagi, nagi.
Pagavau. Tu toks...
O, hamburgeriai, hamburgeriai. Palauk, palauk.
-Pagauk mane. -Gerai.
Prisimeni, kada eidavome į iškylas, kai buvai mažas?
Kiekvieną naktį tu...
...atsiguldavai ir skaičiuodavai žvaigždes, ir niekada nebaigdavai.
Tai vedė tave iš proto.
Žinai, dauguma žvaigždžių, kurias matome, jau mirusios.
Man jos atrodo labai gyvos.
Nes jos dar neturi naujų.
Ei.
Viskas gerai?
Jo. Viskas gerai.
-Tikrai? -Jo.
Gerai.
Duok penkis.
Iš viršaus. Iš apačios. Per lėtai.
Myliu tave.
Žinai, tartum atostogos.
Jo, jei Metas nesirgtų...
Ir turi savo pačios kambarį, kaip suaugusi mergaitė.
Žinoma, tu neišsigąsi būdama čia viena?
Turiu savo meškiukus.
Gerai.
Nagi.
Dabar aš eisiu miegoti, prašau Viešpaties saugoti mano sielą.
Jei aš mirčiau nebepabudusi, maldauju Viešpaties pasiimti mano sielą. Amen.
Įpareigoti sielas.
Joks kontaktas su dermatitu.
Trauma vienoje vietoje pasireiškia ant kitų kūno dalių.
Ne retas dalykas.
Jokio karščiavimo. Labai gerai. Mažiau pykina. Gerai. Netgi didesnis apetitas.
Nuostabu. Ir jokių vizualinių ar girdimų haliucinacijų,...
...ar kitokio elgesio nenormalumo.
Dar kas nors?
Ne.
Tada galime eiti prie antro žingsnio.
Atsargiai.
Žiūrėk po kojomis.
Gerai, jau beveik atėjome.
-Ačiū. -Gerai.
Pamiršau rankinę. Tuoj grįšiu. Palauk čia.
-Gerai. -Gerai?
Mama?
Mėlynos spalvos, kurias jis gerai nuo pykinimo? 25 doleriai už piliulę.
Žinau. Bandžiau. Bet, Piteri, aš laukiau valandą.
Metai?
Metai.
Kur tu?
Aš čia.
Kaip čia patekai?
Kokia čia vieta?
Užšok.
Pavažinėsiu.
Lėčiau.
Metai. Metai.
Liaukis.
Leisk man nulipti!
Liaukis.
Metai. Metai.
-Kas ten vyksta? -Kas tau yra?
Manau, pralaisvinau.
Gerasis Viešpatie.
Dabar žinome, kodėl nuoma buvo tokia pigi.
Ką žinojai, ir kada po velnių sužinojai? Jėzau..
Ką žinojau?
Kokia čia buvo vieta.
Ar tu ne viena iš tų, kurie sako, kad negalime vienas kitam meluoti?
Na, prieš tai, kai tu buvai girtuoklis ir melagis.
Tiesa, bet dabar aš kitoks.
Žinau.
Atleisk, Piteri.
Tu teisus, aš turėjau papasakoti. Tiesiog....
Mums reikėjo vietos, o ši atrodė nuostabi.
Gerai, dabar visi žinome, kad čia buvo laidojimo biuras.
Didelis čia daiktas.
Dabar jau nebėra ir nebebuvo daugelį metų.
Dabar tiesiog namas.
Plytos, vinys ir mediena.
Čia bus mūsų namai, kol Metas baigs gydimą.
Mes labai daug stresuojame...
...taigi, turime susivienyti, kaip komanda, gerai?
Gerai. Kas nori pasakyti maldą?
Metai?
-Metai. -Jonai, Jonai.
Brangusis?
Ar viskas gerai?
Metai?
-Kas atsitiko? -Čia vaistai.
Nieko nematei?
Nagi.
Taigi, kas nutiko?
Prisimeni tą knygą, kurią skatydavome, kai buvome maži?
Ta su visais...
...keistais paveiksliukais?
Žmogus, kurio nebuvo
Mėgdavome tą knygą.
Jo, prisimenu.
Kai aš lipau laiptais ir pamačiau vyrą, kurio nebuvo
Jo šiandien ir vėl nebuvo
-O, kaip norėčiau, kad jis išeitų. -O, kaip norėčiau, kad jis išeitų.
Jo
Ar prisimeni tą kitą?
Galbūt. Kokią?
Buvo šviesu, kaip diena, vidurį nakties
Du mirę berniukai prisikėlė, kad susikautų
šalia jie stovėjo, vienas prie kito,
Jie išsitraukė savo kalavijus ir kardavosi
Kurčias policininkas girdėjo tuos garsus.
Jis atėjo ir nužudė tuos du negyvus berniukus.
Metai, tu gąsdini mane.
Na, prisijunk prie klubo.
O, juk neskaudėjo.
Tu sapnavai.
giliai kvėpavai ir žinoma...
...gali reikšti arba labai blogą sapną, arba labai gerą.
Na, dabar geriau.
Nežinau, lyg kartais pastaruoju metu labai sunku.
Kas?
Nežinau. Na, ar kada nors matote keistus dalykus?
Na girdite keistus dalykus, kurie tiesiog neegzistuoja?
Tu niekada nenori pasakyti jiems, kad matai keistus dalykus. Viskas gerai.
Jie vis tiek nesupras.
Prisimenu, kaip mirė mano žmona...
...kad visą paskutinę dieną sedėjau ir maldavau, verkiau.
O ji nei vieno karto nepažvelgė į mane.
Ji tik dairėsi aplink save.
Į kitus žmones kambaryje.
Bet ji buvo vieniša.
Bent jau taip maniau.
Matai, ji buvo ten, kur mes esame.
Slėnyje...
...užgoštame mirties šešėliu.
Ei, ar žinai, ką daryti, kai atsiduri slėnyje?
Ne.
Nebijoti jokio blogio.
Jei norėsi pasikalbėti ar....
Tik paskambink. Bet kada.
Ar tikrai turi grįšti namo šiąnakt?
Jei manęs nebus ten iš ryto
Jie pasamdys kitą rangovą, o tada, žinai....
Didžiuojuosi tavimi.
Kuo, manimi?
-Jo. -Dėl ko?
Kad taip sunkiai dirbi.
Ir kad ištesi savo pažadus.
Visus.
Tu, išdykėlė. Čia ne žaislas.
Jis mano.
Žinai, kad esi bloga lėlė. Sakei, kad Metas jausis geriau.
Tu taip pasakei ir man pamelavai. ''Ne, nepamelavau.''
Dar ir kaip pamelavai. Tu taip pasakei.
Kai tavo laikas išseks...
Aš tave pasodinsiu į pralaimėtojos kėdę.
''Taip tikrai nedora.''
Prašau įjungti šviesą.
Ačiū.
Metai?
Nagi, mielasis, eik.
Ei, ei, ei, atsargiau. Nenuverskit pieno.
Bilai, aš rimtai.
-Ar Marija visiškai kvaila? -Ne.
''O, taip.''
Ar Bilas silpnaprotis?
''Žinoma, brangioji.''
Keiksmai, keiksmai. Štai. Valgykit, valgykit, valgykit.
Nagi. Liaukitės. Man reikia eiti į darbą, gerai?
Vendė prižiūrės tvarką.
Gerai?
Atleisk, brangusis.
Iki, mama.
Būkit geri, kitaip, išdykėliai, turėsit reikalų su manimi.
Supratot?
Aš tik juokauju. Viskas gerai.
51, 52...
...53, 54, 55...
...56, 57, 58, 59, 60.
Einu ieškoti.
Jonai.
Jonai!
Kur tu, sūnau?
Ateik čia.
-Ne. -Nepaspruksi.
Atsiprašau.
Vendė?
Vendė! Gelbėk! Vendė!
Dėl Dievo meilės.
Palikit mane ramybėje.
Viskas gerai. Viskas gerai.
Nagi. Einam.
Bilai. Nagi.
Viskas gerai, sūnau. Viskas gerai.
-Aš tik... nežinau su kuo dar galėčiau pasikalbėti. -Ne, ne, ne. Džiaugiuosi, kad paskambinai.
Jie visada aplink mus.
Gyvenantys ir mirę
Niekieno nematomi.
Beveik niekieno.
Jo.
Nes mes nebeesame daugiau, kaip kiti žmonės.
Matai, dauguma žmonių praleidžia savo gyvenimus tvirtai įsitvirtinę šiame pasaulyje
tada vieną dieną, jie keliaujia tiesiai į anapus, bet mes
Mes einame daug daugiau aplinkiniais keliais.
Mes praleidžiame ganėtinai laiko pasienio srityje.
Bet kiekvienu keliu, rūpi tik vienas dalykas.
Jo, koks?
Na, išsiaiškinti, ko jis nori iš tavęs.
Gerai.
Ko tau reikia iš manęs?
Žinai, šis filmas buvo mano mėgstamiausias.
-Mama? -Teta Sara?
Mama.
Turėjote man apie tai pranešti. Šie simptomai gali būti ženklas,
Kad paveikė smegenis. Bet Meto MRl yra aiškūs.
Jis neturi auglių.
Kad ir kokios buvo elgesio preižastys, tai ne tas.
Bijau, kad jis išprotės prieš jam pagerėjus.
Lemiamas laikas, bet jis vis dar tinkamas kandidatas šiam gydymui.
Ypač svarbus amžius ir nusistatymas.
Nusistatymas?
Jo bijo net jo paties šeima.
Kur tavo mašina?
Pardaviau.
Kodėl nepasakei?
Tiesiog pardaviau.
Sumokėsiu paskutinius mokesčius, šio mėnesio hipoteką. Šiandien.
Kaip daktaras sakė, nusistatymas.
O, mielasis.
Labai atsiprašau. Tiesiog taip tave myliu.
Mama, meilė skaudina.
Mama, tik...
Paklausyk, noriu, kad žinotum, jei...
Jei kas?
-Kad jei mirsiu... -Tu nemirsi.
Tai ne tavo kaltė.
Ne.
Ne. Tu negali jo pasiimti.
Negali atimti mano sūnaus.
Ei.
Mums nuobodu.
Prašau, pažaisk su mumis.
Kodėl nepaprašot Meto?
Taip, kodėl nepaprašot Meto?
Viskas gerai?
Aš išsiskiriantis.
Gerai, nagi, vaikai. Suskaičiuosiu iki 30
ir pažiūrėkim ar rasime naujų slėptuvių šį kartą.
Metai.
Eikit.
Vienas, du, trys, keturi, penki.
Man irgi čia užteks vietos.
Susirask pati savo slėptuvę.
29, 30.
Pasiruošę ar ne, einu ieškoti.
Išleiskite mane!
Padėkite!
Išleikite mane!
Išleiskit!
Išleiskit mane iš čia!
Kas nutiko? Kas? Ateik.
Kas? Kas yra? Kas?
Nuostabu.
-Marija? -Aš čia.
O, Dieve. Ar viskas gerai?
Palauk. Būk atsargus. Ei, grindys turbūt supuvusios.
-Supuvusios? Kur? -Na, čia, žinoma,
Kur Marijai įstrigo koja.
Paeik atgal, gerai?
Ei.
- Viskas gerai. -Vabalai.
Gerai. Ateik. Viskas gerai? Jo?
Kas čia?
-O, Dieve. -O, Dievulėliau.
Kas ten?
Gerai. Nagi.
Žaidimai baigti.
Dieve, jie visi
Mirę.
Kaip liūdna. Turbūt čia vienintelis kartas, kada jie turėjo nusifotografuoti.
Kas čia?
Nežinau.
Viskas gerai?
Jo.
Jie tikrai keisti. Turbūt dirbtini.
Leisk pažiūrėti
Kas?
-Nieko. -Metai, nagi.
Tik duok man šansą.
-Mačiau jį. -Užsičiaupk.
Daviau tau šansą.
Atleisk, gerai? Tiesiog....
Tęsk.
Prašau?
Maniau, kad mačiau haliucinacijas, bet mačiau tą vaiką...
...beveik kiekvieną dieną nuo tada, kai čia atvažavom.
Gerai, pabundu vidurį nakties
ir jaučiu, lyg jis yra manyje,
žiūri pro mano akis.
Buvo šviesu, kaip diena, vidurį nakties
Du mirę berniukai prisikėlė, kad susikautų
Gerai, aš ir jis buvome tie du negyvi berniukai.
Gal čia lankosi vaiduokliai.
Bet kokiu atvėju, turim išsiaiškinti,
kas šiuos daiktus padėjo po grindimis ir kodėl.
Jo, bet kaip?
Gerai, niekam nepasakosim, bet šie pastatai yra
po visą šį miestą, kur paslaptis yra saugoma, ją žino tik
bibliotekos.
Gerai, patyrinėkime: ''Realizacijos priežastis.''
Jis yra Ramsis Aikmanas, o čia buvo jo lavoninė.
Jis turėjo labai įdomų hobį: psichologijos tyrinėjimą.
O tavo vyrutis, miręs vaikas, jo vardas buvo Jonas
ir jis buvo Aikmano padėjėjas ir tarpininkas.
Spėjama, jie bendravo su negyveliais per Joną.
Žmonės ateidavo pas jį susisiekti su savo mirusiais vyrais arba žmonomis
arba išsiaiškinti, kur tetulė slepia šeimos papuošalus.
Jis tvirtina, kad jis atskleidė, kaip išplėtoti seansus.
Taigi, jis ne tik bendravo su mirusiaisiais, bet ir pasakydavo, kur daiktai.
Kokie daiktai?
Ektoplazma.
Ir kas ta ektoplazma?
Paslaptinga protoplazminė medžiaga ištekėdavo iš jo kūno vidurių.
Čia panašu į tuos paveiksliukus dėžutėje.
Ektoplazmos fotografijos dažnai parodydavo želatinos pavidalo ištekėjimą
iš visų įgimtų angų.
Iš burnos, ausų, nosies, akių ir netgi išeinamosios angos.
Taigi Aikmanas vykdė visus tuos seansus šiame name
žmonės ateidavo iš visur ir įsitikindavo.
Profesorius Harvardas, panašus į didįjį viršininką.
Turiu galvoje Aikmano ir Jono seansai buvo populiarūs.
Na, o ar mes žinome, kas jam nutiko?
Na, nuo šičia vyksta dar keistesni dalykai.
Buvo seansas, kuriam vadovavo Aikmanas
Jonas buvo, kaip tarpininkas.
Visos keturios seserys ir Aikmanas buvo rasti negyvi.
-Mirties priežastis nežinoma. -Tai Jonas juos nužudė.
Niekas nežino. Nėra jokių jo įkalčių.
Jis dingo, išgaravo, niekas jo daugiau nebematė.
Na, iki dabar.
Na, dabar pati keisčiausia dalis. Gerai, taigi, po 30 metų
kai jie išplėtė magistralę,
jie padarė aplinkelį apie kapines.
Palauk, šiuo keliu mes važiavome milijoną kartų.
Čia ir yra keistenybė: Kai jie bandė perkelti keletą senų sklypų
jie rado kažkokią šlykštenybę, arba nerado.
-Ką tokį? -Daugiau kaip šimtą kūnų,
kurie turėjo ten būti, bet nebuvo, tiesiog tušti
karstai prikrauti smėlio maišų.
Kažkas pavogė kūnus.
Aikmanas.
Arba Jonas. Aikmanas arba Jonas.
Galbūt, bet kodėl?
Nežinai, bet žinau, kas turbūt žino.
-Puiku. -Manai, kad tai tikra?
Na, mačiau daugybę klastočių, bet kartą pamačiau ir tikrovę.
Paryžiuje.
Buvo pats bjauriausias dalykas, kokį tik esu matęs, bet ne tai.
Turėjo būti labai galingi viduriai.
Kas jie?
Akių vokai.
Žmogaus akių vokai.
Na, o kam jie skirti?
Juodajai magijai.
Lavonų rūpesčiui.
Šlykšti magijos forma.
Reikalauja jėgos iš valdomų negyvelių per jų kūnų palaikus.
O kodėl akių vokai?
Geras klausimas.
Kaip įprasta mes užmerkiame akis negyvėliams, taigi, galbūt jie
ilsisi tamsybėse.
O pašalinus jų akių vokus, jų akys visada yra atmerktos, jie gali matyti.
Galbūt jis numatė juos kaip stebėtojus
arba šių namų saugotojais,
arba jo paslapčių.
Be to, kažkur yra tie kūnai,
kurie priklausė šiems žmonėms, ir jis jais naudodavosi.
Galų gale manau, kad Aikmanas numatė sustiprinti Jono galias.
Na, jis plėtojo savo seansus.
Kažkaip jis sulaiko dvasias jų mirusiuose kūnuose, taip
kaip sustiprintoją, galbūt per keletą ritualų arba išniekinimų.
Turbūt palaidojo lauke?
Galbūt pagelbėtų, jei mes prapraštume visų tų nelaimingų sielų, kurios čia mirė.
Berniuko irgi.
Mamyte?
-Grįšk. -Mamyte?
Prašau, prašau, padėkite man.
-Mamyte. -Padėkite man.
Metai
Metai.
Metai. Kas jūs?
Ką darote mūsų namuose?
-Metai? -Aš garbus žmogus.
Viskas gerai. Mes jo paprašėme atvykti.
-Paprašėt jo? -Mes susipažinome...
-Eikit lauk iš mano namų. -Atstok. Man gerai.
Susipažinome ligoninėje. Atlieku gydimo procedūras.
-Nešdinkitės lauk. -Jis man paskambino, prašydamas patarimo.
-Truputį sunku paaiškinti -Pabandykite.
Tikiu, kad šiuose namuose yra kažkoks blogis.
Kas čia jau nebegyvena, bet dar nemirė.
Jie nori jūsų sūnaus.
Pavojinga situacija kažkam, kas arti mirties...
Tik ne jis.
Aš irgi taip tikiuosi, kaip ir jūs, bet pasakykite man, ar jūs
nejaučiate čia kažko keisto?
Nesuprantu apie ką jūs kalbate.
Suprantu reikalą, bet dabar tokios pagalbos mums nereikia.
Norėčiau, kad išeitumėte.
Žinoma.
Jūs ne vieni.
Piteri?
Metai?
Tu juokauji.
Sveiki!
Kas nors namie?
Visos šviesos įjungtos!
Kodėl visos šviesos įjungtos?
Absurdiška.
Visi namuose miega
su įjungtomis šviesomis ir noriu žinoti, kodėl!
Jis girtas.
Kodėl mums neužkūrus laužo ir ten sumetus visus savo pinigus?
Viskas gerai.
Turiu mokėti mokesčius, ir namo nuomą.
Štai kita.
Dieve.
Kiekviename kambaryje įjungta šviesa!
Štai. Baigta.
Miegokit tamsoj.
Štai taip.
Šviesos išjungtos.
Štai.
Jo.
Piteri,
pasielgei žiauriai ir vaikiškai.
Tu taip visus namuose išgąsdinai.
Ne. Ne. Ne.
Tavo šeimai reikia tavo stiprybės, o ne savigailos.
Tu vėl gėrei, negrįšk namo.
Metai?
Gerai.
Atleiskite. Nežinojau į ką daugiau kreiptis.
Viskas gerai.
-Ar jūs tikras, kad pajėgsite? -Na, puiki proga, aš
Aš būtent pasiruošęs
išvaikyti vaiduoklius.
Kas čia?
Magnetai. Geležiniai magnetai.
Geležis apsaugo nuo blogio.
Taigi, ne naujiena, kad kunigai turi geležinius strypus,
kad ne tiktai išvalytų kūną, bet ir blogį, kuris slypi su juo.
-Ko ieškote? -Kur jis mirė.
Kartais, kai mirtis yra prievartinė arba iš žiaurumo,
arba baimės, ar kitos stiprios emocijos
jei dvasia negali iškeliauti į amžinybę.
Štai kodėl mes uždengėme veidrodžius, uždegėme žvakes, atitraukėme naktines užuolaidas
taip jie ras kelią lauk.
Name su įkalinta siela, tiek nesivaidena
kaip apsėsta.
Kas ten apačioje?
Meto miegamasis. Ten jie ir....
Laikykite vaikus viršuje.
Jo.
Jis čia.
Ar matai jį, Metai?
Aš nieko nematau.
Nes jūs esate stipri, jūs sveika. Nieko ir neturėtumėte matyti.
Štai, kur tu įkalintas.
Nesijaudink.
Kad ir ką padarei, mes tavęs nenubausime,
tik išlaisvinsime.
Lyg paukštį
uždarytą narvelyje.
Turi būti kitas būdas.
Turbūt kitoje šios sienos pusėje
Turiu jį iš čia išvaikyti.
Gana!
Liovėsi.
Ar Metas dabar pasveiks?
Jo.
Namas yra ramus ir tylus.
Bet turėčiau jus įspėti, kad kartais dienomis po tokių
keistų įvykių, bus labai panašus į sukrėstą, kaip po žemės drebėjimo.
Bet nepanikuokite
praeis su kiekviena diena.
-Gerai. -Gerai.
Ačiū.
Viskas gerai.
Norėjau pasakyti, kad man buvo malonu, bet...
Ar parvažiuosite namo?
Mes visi Dievo rankose.
Liko tik 4 dienos, iki tėvų dienos
Negaliu sulaukti. Turiu tau daug ką parodyti, tėti.
Pamatysi, kaip aš šaudau lanku strėles
ir kaip toli galiu nuplaukti, kada galėsime palenktiniauti.
Bus nuostabu.
Lažinuosi, kad tu ir aš visus aplošime
nebent tu esi per senas ir palūši.
Gerai, geriau jau eisiu. Iki, tėti.
Gerai, kad ir kas buvo, dabar viskas dingo.
Mes visi blogai išsimiegodavome.
Likit čia.
O, Dieve.
O, Dieve, o Dieve.
Dieve. Ką tu sau pasidarei?
Gerai, aš juos paseksiu. Kai grįšiu, neždinsimės iš čia.
Pone?
Dabar jie bus po tavęs.
Nešdinkis iš čia.
Kas nors padėkite man!
Prašau! Kas nors padėkite man!
Kur Metas?
Ligoninėje.
Daktarai juo pasirūpins, aišku?
Sveiki. Mūsų dabar nėra namuose, prašau palikite žinutę.
Ačiū.
Padariau didelę klaidą.
Aikmanas nupjaudavo akie vokus ne tam, kad negyvėliai matytų,
o tam, kad jie nematytų.
Taigi, visi tie dingę kūnai
visos tos nelaimingos sielos kankinasi, jos vis dar ten. Jos namuose.
Bet berniukas niekam nepakenkė.
Jis bandė jas išlaisvinti.
O aš pašalinau jį.
Viskas, kas liko iš jų, tai įniršis.
Tučtuojau turite iš ten nešdintis.
Nešdinkitės dabar.
Atleisk.
Viskas gerai. Dabar tu čia. Tai yra svarbiausia.
Jis ramus ir patenkinamas.
Mes sutvarkėme jo žaizdas.
Bijau, kad čia prastos naujienos.
Jo lastelių skaičius mažesnis, nei prieš tai.
Gydymas, atvirai kalbant, neturėjo jokio poveikio.
Kaip manote, kiek jis dar gyvens?
Su tokiais rezultatais, neįsivaizduoju, kas jam palaiko gyvybę.
Šį vakarą jis jau galės išeiti.
Jau viską jums pasakiau.
Ar galime jį pamatyti?
Žinoma.
Kovoti.
Buvo šviesu, kaip diena, vidurį nakties
Du mirę berniukai prisikėlė, kad susikautų
Jis negalėjo toli pabėgti.
-Buvo šviesu, kaip diena, vidurį nakties... -Sveiki, čia daktaras Bruksas.
Prašau, tučtuojau atsiųsti man apsaugą.
Du mirę berniukai prisikėlė, kad susikautų
Buvo šviesu, kaip diena, vidurį nakties
Du mirę berniukai prisikėlė, kad susikautų
Metai?
Metai.
Einam. Einam čia.
Pažaiskime dabar slėpynes, gerai?
Gerai, bėk.
-Turime eiti iš čia. Nagi. -Kas vyksta?
Mes turime eiti. Mes turime...
Metai. Metai, ne.
Metai, ne. Ne.
-Eik lauk. -Metai.
Eikit lauk.
Metai. Ne. Metai.
Lauk. Kad ir kas nutiks, neleiskite užgesinti ugnies.
-Apie ką kalbi? -Aš jau miręs.
-Metai. Išeik. Metai. -Metai.
Rasime jį.
Mama. Tėti.
Kur Metas?
-Jis viduje. -Nesuprantu.
-Maniau, kad sakėte, kad viskas baigta -Metas bando viską užbaigti.
-Einu vidun. -Jums negalima.
Ne, privalote mane įleisti. Ten mano sūnus.
-Ugnis. -Prašau, leiskite man įeiti. Prašau.
Išlaisvins sielas.
Ko mes laukiame? Nagi!
Metai!
O, Dieve.
Gerai.
Viskas gerai.
Aš čia. Aš čia.
Viešpats yra mano išganytojas.
Turėčiau nenorėti.
Jis sukūrė mane, kad atsigulčiau į žalias ganyklas.
Jis vedė mane prie vandens.
Jis atgaivino mano sielą.
Jis vedė mane doros keliu.
Jis padėjo mano sūnui.
Mes čia. Mes čia. Mes čia.
Metai.
Atsargiai.
Nagi, pabusk.
Pabusk.
Jis pasveiks. Jis pasveiks.
Ne. Laikykis.
Pabusk.
Nagi, Metai. Nagi, Metai, kvėpuok.
Myliu tave.
Pabusk, Metai.
Aš tave taip myliu.
Nagi, Metai, pabusk.
Prašau, mielasis.
Nagi.
Tau bus viskas gerai.
Ei.
Jam viskas gerai.
Man nesvarbu, ar kas nors tiki manimi ar ne.
Žinau, kas įvyko.
Daktarai ir seselės žino, mano šeima žino.
O mano sūnus gyvas
ir sveikas.
Tai svarbiausia.
Kai kas sako, kad Viešpaties keliai nežinomi.
Jie tiesiog ne visada tau pasako, kokie nežinomi tie keliai gali būti.
Įsidemėkite tai.
Meto Kambelo vežys dingo ir jis visiškai atsigavo.
Aikmano namas buvo atstatytas, restauruotas ir perparduotas.
Tolesni nuomininkai skundėsi apsireiškimais.